Jag längtar efter te.
Vill ni ha en kopp? Nåt annat att dricka?
Te för en.
- Läser ni sånt här? - Jag var lärare i österländska språk.
- Jag glömde gratulera till flykten. - Jag hade tur.
Det var tack vare ert sjöräddningsplan.
Vill ni se var ni satt fången?
lnformationen är bristfällig men vi tror lägret är beläget här.
Vet ni vad som hänt med överste Nicholson?
Han rörde inte en min när de tänkte skjuta honom.
Det är inte mycket man kan göra.
Här är Kwai och det här är byn ni letade er fram till.
Här löper järnvägen. Ni måste vara bekant med området.
Jag var halvt medvetslös.
Järnvägen börjar i Singapore. Malaysia, Bangkok, Rangoon...
Syftet är att fortsätta in i lndien.
- Var blev jag upplockad? - Här.
De tänker öppna den här sträckan i mitten av maj. Vi ska hindra dem.
Det är utom räckhåll för bombplanen, så vi måste göra jobbet från marken.
- Vi kommer att gå sista biten. - Genom den djungeln?
Problemet är i avsaknad av förstahandsuppgifter.
- Ingen av oss har varit där. - Jag vill inte avskräcka er...
Överste Green har gett mig i uppdrag att spränga bron.
Jag avundas er verkligen...
Säkert att ni inte vill ha te?
Jag har en träff kl. två.
Hon är vacker, så om ni har några frågor...
Jag har bara en fråga.
Vad skulle ni säga om att återvända dit?
- Förlåt? - Jag vet att det är mycket begärt...
...men era kunskaper är ovärderliga och vi vill ha er med.
- Var det därför ni bad mig komma? - Ja.
Min flykt var ett mirakel och nu vill ni att jag ska återvända!
- Det här är hemskt genant... - Och jag tillhör USA:s flotta.
Överste Green har redan pratat med ert folk.
De överlämnade er till oss.
Vi fick meddelandet igår. Ni har förflyttats till styrka 316.
- Så kan de inte göra! - De har redan gjort det.
De har gjort ett misstag.
Jag är inte kommendörkapten, jag är inte ens officer.
Det är en stor bluff. Jag är bara en helt vanlig furir.
Jag tog mig iland med en officer. Han dödades av en japansk patrull.
- Jag skulle snart bli infångad... - ...så ni bytte uniform med den döde.
Jag trodde officerare behandlades bättre.
- Men hos Saito fick jag jobba ändå. - Man kan inte förutse allt.
Jag vande mig vid att vara officer, så när jag kom hit till sjukhuset -
- så tittade jag in på de olika avdelningarna -
- och bestämde mig för att fortsätta spelet. Det fanns vissa fördelar.
Jag såg en av dem på stranden.
Så ni kan inte använda mig.
Ni behöver en officer, och han existerar inte!
När de får veta sanningen kommer de att skeppa hem mig slagen i bojor.
Då är min lycka gjord.
Jag tar gärna nåt att dricka nu.
Jag ska ansöka om att bli frikallad.
Jag hävdar att jag blev galen och utgav mig för att vara officer.
Tillståndet förvärras. lbland tror jag att jag är amiral.
- Det är en smart plan. - Den är vattentät.
När de får veta vem jag är, är papperen där värdelösa.
Det här föreställer väl er?
- Hur fick ni tag i det? - Först kunde de inte identifiera er.
Till slut lokaliserade de era papper och skickade dem.
Foto, fingeravtryck... Vill ni ta en titt?
Vi har känt till er verkliga rang i en vecka.
Flottan är i en besvärlig situation.
Å ena sidan är ni en hjälte som lyckades fly -
- men de kan inte ge er medalj när ni utgett er för att vara officer.
Det var väl därför de med glädje överlämnade er till oss.
Vi är inte så formella när det gäller ranger.
Så vi kommer att låtsas att ni är major.
En låtsasmajor...
- Lika bra att anmäla sig frivilligt. - Finemang!
Överste Green - major Shears.
Han har anmält sig frivilligt.
Menar du det?
Finemang, major.
Det blir sjukan, foten är infekterad.
- Översten tror nog att jag simulerar. - Det är jag som är läkare här.
Varför ska vi bygga en riktig bro?
Han vet vad han gör.
Det var på tiden att du hälsade på här, Clipton.
Inget dåligt jobb de gör.
- Hur tar han det? - Han är mycket resonlig.
- Undrar vad han tänker. - Ingen aning.
Vad tycks?
En verklig utmaning, eller hur?
Tror ni verkligen att det är bra att bygga bron?
Menar du allvar?
Ta en ny titt.
Moralen är hög och disciplinen har återställts.
Deras levnadsvillkor har blivit bättre och de mår bättre.
De får bättre mat och de misshandlas inte av japanerna.
- Ibland förstår jag mig inte på dig. - Jag ska försöka uttrycka mig klart.
Det vi gör skulle kunna klassas som att vi samarbetar med fienden.
Vi är krigsfångar - vi har inte rätt att arbetsvägra.
Måste vi göra ett sånt bra jobb? Måste vi bygga en bättre bro?
Om du skulle operera Saito skulle du då inte göra ditt bästa?
Ska vi bli beskyllda för att inte kunna göra ett ordentligt jobb?
Vi måste visa dem att de inte kan knäcka oss.
Se dig omkring.
En dag är kriget över, och jag hoppas att de som använder bron -
- minns vilka som byggde den.
Inte en hop slavar, utan brittiska soldater.
Du är en bra läkare, men du har mycket att lära dig om armén.
God morgon.
Vad glor ni på? Fortsätt med övningarna!
- Ursäkta att jag är sen. - Fyra minuter.
Behöver ni läkarvård? Jag syftar på sköterskan.
Väldigt uppfinningsrikt. Warden hade rätt.
Ni ska välja ut den fjärde medlemmen i gruppen.
Be mr Joyce komma in.
Chapman vill ha Joyce, men jag har mina tvivel. Han har livlig fantasi.
Ä ven om man är klar med jobbet, finns det alltid nån detalj kvar.
- Han är den bäste simmaren. - Jag vill höra vad Shears anser.
Manöver.
Herrarna här överväger att ta dig med på en liten tur in i djungeln.
Du var revisor i Montreal.
- Nej, jag var inte auktoriserad. - Vad jobbade du med, då?
Jag kontrollräknade sifferkolumner -
- som tre andra kollat före mig. Andra kollade dem efter mig.
- Det låter hemskt tråkigt. - Det var det.
Hur hamnade ni här?
Jag tog värvning i London. Sen anmälde jag mig frivilligt hit.
- I den vanliga armén... - Var uppriktig.
Livet där påminde mig om mitt civila jobb.
Man förväntas inte tänka själv.
Tänk på den här, då. Skulle du kunna använda den?
Jag vet hur man använder den.
Skulle du kunna döda nån utan att tveka?
Det är nåt jag ofta frågat mig själv.
- Vad blev svaret? - Jag vet faktiskt inte.
Jag har tänkt mig in i hur...
Jag har svårt att intala mig själv att det inte är ett brott att döda.
Det är ett gammalt problem vi har i armén...
Det var allt, Joyce.
- Får jag följa med gruppen? - Vi meddelar dig.
- Ni förstår vad jag menar. - Han var i alla fall ärlig.
Ingen vet svaret förrän man ställs inför situationen.
Vad anser ni, Shears?
En kanadensare. Det går i linje med gruppens internationella karaktär.
Han kan få ta min plats.
Ni verkar vara överens. Ni kan ta honom.
Flyget rapporterar att det finns en glänta vid byn där ni kan hoppa.
- Ni har väl övat fallskärmshopp? - Nej, sir.
- Det var genant. - Det slog mig aldrig.
- Då kanske... - Ordna några övningshopp.
- Jag ska höra med Freddie. - Du kan gå nu, Chapman.
Vad sägs om lite frisk luft?
Ni kom som gudasänd. Era kunskaper om området, ni har vänner i byn...
Det är nästan som om er flykt planerades med oss i åtanke.
Här är nåt som kan intressera er. Det nya självmordspillret.
Döden inträder omedelbart, man känner ingenting.
- Ifall ni blir tillfångatagen. - Så jag bör inte tas levande?
Om ni blir sårad på vägen dit, måste de andra lämna kvar er.
Uppdraget går före allt.
Vill ni höra mina åsikt? Jag ville inte säga nåt inför de andra.
Chapman är en iskall kille, Joyce klarar sig nog bra...
Det är Warden jag oroar mig för.
Det är en sak att leka med sprängämnen...
Han är inte helt utan erfarenhet.
När de intog Singapore, stannade han kvar och sprängde några broar -
- innan japanerna tog honom tillfånga.
Sir - de anser att det inte är värt besväret att göra några övningshopp.
Vid första hoppet har man 50% chans att skada sig.
Vid tredje hoppet bryter man garanterat nåt.
Det förnuftigaste är att bara hoppa och hoppas på det bästa.
Med eller utan fallskärm?
Han landar bland träden!
Det är för många patruller längs den vägen du tog.
Vi får svänga av norrut. Yai visar vägen.
Alla männen slavar med järnvägen. Vi får använda kvinnliga bärare.
De ska vara duktiga.
Det finns en fiendepostering en bit bort. Vi får sova i djungeln.
- Chapman, då? - Folket i byn begraver honom.
Nåt på tok?
Ni talar Yais språk, det gör inte jag.
Han ska leda oss till floden längs en annan väg.
Varför är jag så oumbärlig?
Jag förstår hur du känner det, men man kan inte förutse allt.
- Säg det till Chapman. - Då sätter vi fart.
Du är förtjusande.
- Förtjusande. - ''Gläds åt ert arbete.''
Blodiglar.
Hon ska plocka bort blodiglarna.
- Vad gör en sån trevlig flicka här? - Jag kan lära dig det på siamesiska.
För mycket prat förstör allt.
- Vad är det för fel på radion? - Jag får ingen stark signal.
Den är våt, rostig och förmultnad som allt annat i den här djungeln!
Släng skiten!
Det var allt från radio Tokyo. Er vänligaste fiende.
Ta det lugnt och anmäl er aldrig frivilligt till nåt.
- Om vi stannar längre får vi simma. - Meddelandet dechiffrerat.
'' Platsen för brokonstruktionen har flyttats nedströms.''
''Järnvägen kommer att invigas med ett tåg med höjdare och soldater.''
'' Beräknad ankomsttid eftermiddagen den 13:e.''
''Spräng bron när tåget passerar. God jaktlycka.'' Det var allt.
- Det vore nåt. - Hinner vi dit i tid?
Det är 2-3 dagsmarscher kvar. Om vi snabbar på kan vi vara där den 12:e.
- Det är värt ett försök. - Absolut...
God jaktlycka, finfint, förbaskat bra.
Det var du som lagade radion.
Man kan inte förutse allt.
Gör klart det senare.
Vi står inför en kris, Clipton.
Vi kommer inte att hinna i tid.
Jag har bett officerarna hjälpa till, men det räcker inte.
- Ska officerarna jobba? - De ställde upp frivilligt.
- Be Saito om några av hans män. - Aldrig i livet, det är vår bro.
Det är därför jag är här.
Det finns inte nån på sjukhuset som inte hör hemma där.
Det finns alltid några som simulerar.
Var öppen för alla möjligheter. Kom, så ska vi se efter.
Sitt kvar.
- Vad är det med Haskins? - Dysenteri och svartvattenfeber.
- Och den här karln? - Jag kan tvingas amputera benet.
- Tycker ni han ska jobba? - Prata inte dumheter.
- Och karln där? - lnfekterad arm som inte vill läka.
Han behöver kanske frisk luft i stället för att ligga här.
Det är inte vår policy att sjukskriva män som rispat armen.
Han kanske inte är i toppform, men nån nytta kan han göra.
Vad sägs om att utföra lite enklare sysslor på bron?
Om ni säger det, så.
- Du, då? Bara enklare sysslor. - Jag ska försöka.
Jag är stolt över er alla. Men vi står inför en kris.
De av er som känner att de klarar det, hjälp till.
Bära lite, måla lite... Vad säger ni?
- Ja, sir. - Förbaskat bra. Följ mig.
10 minuter.
Försäkra dig om att alla är döda.
Kom!
Använd kniven, så vi inte skjuter varandra.
Den vägen, Joyce.
Jag hade gjort det, jag kände mig redo.
- Är ni sårad, sir? - Kom.
Ett ytligt sår. Inget verkar brutet.
- Det var mitt fel. - Jag kan gå, det är det viktigaste.
- Hur långt och hur snabbt? - Det vet vi först när jag provat.
Jag har inte gett order om att stanna!
Alla behöver vila.
Vi har fem timmars marsch kvar, kanske sex.
Om ni fortsätter gå, kommer ni att förblöda.
- Lämna mig här. - Stannar ni, stannar vi.
Ni kan inte sondera terrängen vid bron när det är mörkt.
Det är inte säkert att vi kan återvända samma väg.
Jag skulle inte tveka att lämna dig.
Ni skulle lämna er mor här om reglementet föreskrev det.
Fortsätt utan mig, det är en order. Du för befälet nu, Shears.
Jag tänker inte lyda den ordern. Ni har en likstank omkring er.
Sprängämnen och självmordspiller! Antingen det ena eller det andra.
Det här är bara en lek för er. Ni är lika galen som överste Nicholson.
Ni vill dö en anständig död när det viktiga är att leva anständigt!
Jag tänker inte lämna er här att dö.
Jag ger blanka fan i er bro.
Om vi fortsätter tar vi med oss er.
Yai, din hedersknyffel.
Vi går närmare.
Beklagar ni att vi tog med er?
Känns det bättre? Ni för befälet nu igen.
Tack, major.
Jag förstår det inte, bron verkar så välbyggd.
Inte alls som de provisoriska broar de brukar bygga.
Stackars satar. Tänk att tvingas bygga en bro i det tillståndet.
En brittisk officer ligger på knä och jobbar. Japanerna verkar njuta.
Tänk om han visste att vi var här.
DENNA BRO BYGGDES AV SOLDATER I BRITTISKA ARMÉN
Helst skulle man tidsinställa detonationen.
Men eftersom vi inte vet när tåget kommer, får vi göra det manuellt.
Vi placerar laddningarna på bropelarna en meter under vattnet.
Sen drar vi ledningen nedströms.
Problemet är var vi ska gömma fjärrutlösaren.
Den här sidan används av japanerna. De skulle se den med en gång.
Ser du de omkullfallna träden och stenblocken nedanför?
- Ja, sir. - Där får det bli.
Det är fel sida av floden, men det är enda gömstället på rimligt avstånd.
När bron sprängs, måste den som är på andra sidan simma tillbaka.
- Det blir ingen trevlig simtur. - Jag var bäste simmaren i min grupp.
Det ser ut som om jobbet är ditt.
Shears får täcka Joyce från den här sidan.
Du får Yai med dig. Ni ska kunna hålla japsen borta från Joyce.
Jag monterar upp granatkastaren här som en extra försiktighetsåtgärd.
Jag kanske ska försöka pricka tåget.
Några frågor? Vi sätter igång så fort det blir mörkt.
De har säkert vakter på bron, så ni får flotta ner grejerna.
Vi måste bygga en flotte.
Yai och tre av kvinnorna hjälper till, den fjärde stannar hos mig.
Shears... Vore det inte för foten skulle jag gå i Joyce ställe.
- Tror du han klarar det? - Ja, det tror jag.
Jag skulle låta dig stanna här uppe om det var möjligt. Jag är ledsen.
Jag hoppas du blir frikallad - med livet i behåll.
Vackert...
Ett förstklassigt jobb. Den blev bättre än förväntat.
Ja...en vacker skapelse.
I morgon är det på dagen 28 år sen jag började i armén.
28 år av fred och krig.
Jag har nog inte varit hemma mer än 10 månader.
Men det har varit ett bra liv.
Jag älskar Indien.
Jag ångrar ingenting.
Men det finns stunder...
...då man inser att man är närmare slutet än början.
Och man frågar sig själv...
...vad man åstadkommit.
Vad har jag haft för inverkan på omgivningen?
Har min närvaro spelat nån roll?
Särskilt i jämförelse med andra.
Det är nog inte hälsosamt att tänka så...
...men jag måste erkänna att jag ibland haft mina funderingar.
Men i kväll...
I kväll...
Förbaskat...!
Jag måste gå.
Männen har förberett nån form av underhållning.
Förtjusande.
Ni håller säker med mig om att det varit en underhållande kväll.
De flesta av er kommer att flyttas till ett nytt läger i morgon.
Synd att ni inte får se bron i användning.
Men ni kan glädjas åt att nu när bron är klar -
- betyder det att vi kan transportera de sjuka med tåg.
Jag och Clipton har fått tillåtelse att stanna kvar hos de sjuka.
Vi återförenas om några dar.
Nu när ert arbete här är avslutat -
- så antar jag att många av er känner er svikna.
Det är helt förståeligt - det är en naturlig reaktion.
Men en vacker dag...
...när vi återvänder hem -
- så kommer ni att känna er stolta över det ni åstadkommit här -
- alla motgångar till trots.
Det ni gjort kommer att vara...
...ett exempel för våra landsmän. Soldater som civila.
Ni har överlevt med äran i behåll.
Inte nog med det.
Här ute i vildmarken har ni vänt ett nederlag till seger.
Bra gjort.
Ärad vare konungen.
Har du allt? Kulspruta, ammunition, din packning, kniv?
Jag kommer att vara på andra sidan.
Det är alltid nån liten detalj man glömt, men jag vet inte vad...
...förutom att önska dig ett långt liv.
Vad har hänt?
Vattenståndet har sjunkit!
Man kan se kabeln.
Laddningarna!
Vänta inte på tåget - spräng den nu!
Tåget kommer om 5-10 minuter.
- Jag ser hellre på uppifrån kullen. - Man ser bättre på bron.
Det är svårt att förklara. Jag vill inte delta i ceremonin.
Ibland förstår jag mig inte på dig.
Jag har mycket att lära om armén.
Jag ser att vattenståndet sjunkit.
Vad håller han på med?
Det är nåt konstigt i görningen. Jag tror vi bör ta oss en titt.
Han är galen - han leder ju honom rakt på Joyce!
Det är nåt i görningen.
Du måste göra det nu!
Har ni en kniv på er? Jag insåg just att bron är minerad!
Bra gjort.
En brittisk officer är här för att spränga bron!
En brittisk kommandotrupp. Vi har inte tid...
Hjälp!
Döda honom!
Ni förstår inte, sir.
Döda honom!
Ni...?
Vad har jag gjort?
Vansinne!
Jag var tvungen!
Annars hade de tagits levande! Det var det enda jag kunde göra.
Vansinne!